Me vohame kallis, luksuslikus bürokraatias, mis neelab meie raha ja eelarvet.
![](https://f9.pmo.ee/e78eiObXijUsITgCv53xjOykK1o=/135x135/smart/nginx/o/2023/09/23/15609939t1ha614.jpg)
Ignar Fjuk
Hõbemägi tõi sisse selle, et keegi ei räägi sellest, et oleme eksistentsiaalse kriisi pardal. «Euroopa Liidu piiride taga käib sõda, Poolast on saanud sisuliselt sõjapiirkonnaga piirnev riik ja meiegi oleme sõjapiirkonnaga piirnev riik, kui arvestame seda, et meie segaseks läinud naaberriik Venemaa on asunud sõda pidama ja me oleme seotud riigiga, mis peab sõda,» arutles ta, öeldes, et julgeolek ei ole abstraktne, vaid konkreetne ja arusaadav asi.
«Kas meil on näiteks 1,6 miljardit selleks, et osta endale laskemoona. Meie jaoks on julgeolek muutunud väga selgeks ja konkreetseks,» toonistas Hõbemägi ja lausus, et kui Euroopa Liidu kontekstis rääkida julgeolekust, siis selle garantii on ikkagi NATO. «Euroopa Liidu julgeolek peegeldab suurte riikide kaudu – Saksamaa, Prantsusmaa ja üha rohkem Poola kaudu.»
Euroopa Liidu ümberkorraldamisest rääkides tõi ta välja järgmised küsimused. «Üks on see, et kuidas Euroopa Liit suudaks ennast niimoodi kokku võtta, et ta suudab mobiliseerida oma relvatööstuse nii, et see ei jää üksikute liikmesriikide taha kinni.» Teiseks nimetas ta probleemi, et mida teha nende liikmetega, kes mängivad kokku Putiniga ja blokeerivad kümnete miljardite toetuse andmist Ukrainale.
Ignar Fjuki sõnutsi on see osa nii-öelda tuleviku-Euroopa diskussioonist ja sellest, et mida europarlament peab tegema, et tulevikus saaks blokeerida sellist tegutsemist. Fjuk tõi näitena ka ÜRO, kus julgeolekunõukogus istub sõjard, kes blokeerib oma vetoga erinevaid ettevõtmisi. «See muutus, mida me julgeoleku aspektist Euroopa Liidus ootame, peaks tõsiselt reformima senist arusaama, et ka Eestit kaitseb hädas NATO. Me võime küll kavandada omale eelarvesse tohutuid summasid, aga minu kujutluses peaks Euroopa Liit ennast reformima selliselt, et tasapisi kujuneks temast nii-öelda Euroopa NATO.» Fjuk lisas, et kõik see, mis puudutab sõjamoona tootmist, kiirreageerimist, peaks olema kohapeal, et mitte ainult loota Saksamaale, Prantsusmaale või Itaaliale.