![Turvakodu töötajad teevad kõik endast oleneva, et sealseid elanikke varjata, kuid vahel ei saada murest aru ning sellest on tekkinud palju pahandust.](http://f8.pmo.ee/cUTW0QJJyMVby0HQ6a58-F0e7zw=/1442x0/filters:format(webp)/nginx/o/2023/05/20/15334451t1h09a0.jpg)
Ühe Tallinna linnaosa vaikse tänava mändide vahel on pelgupaik emale ja lapsele. See on koht, kus mitte kedagi ukse taha ei jäeta. Olgu kodust pagemise põhjuseks lähisuhtevägivald, pere- või sõltuvusprobleem, siit leiab alati abi ja lohutust.
Ühe Tallinna linnaosa vaikse tänava mändide vahel on pelgupaik emale ja lapsele. See on koht, kus mitte kedagi ukse taha ei jäeta. Olgu kodust pagemise põhjuseks lähisuhtevägivald, pere- või sõltuvusprobleem, siit leiab alati abi ja lohutust.
Turvakodu vanemsotsiaaltöötaja Pille Kübarsepp ütleb, et põhjuseid, miks sellist kohta naistele vaja on, on peamiselt kolm: lähisuhtevägivald, elamispinna kaotus või sõltuvusprobleem. Nende juures on olnud mitu ema, kes on käinud sõltuvusravil ning kellele on antud võimalus järelvalve all oma lapsega hakkama saada. «Natuke nagu toetatud elamine,» selgitab Kübarsepp.
Ka spetsialistide külaskäigu ajal on turvakodus noor naine beebiga, kelle toimetulekut varjupaiga töötajad jälgivad. «Need on kõige raskemad juhtumid, kus sa pead olema n-ö eksperdi rollis, et teha kindlaks, ega laps eraldamist vaja. Lastekaitse ja kohus küsivad meilt tihti, et kuidas läinud on,» sõnab Tallinna laste turvakeskuse juhataja Tiina Simson, kes alustas ema ja lapse varjupaigaga tööd viis aastat tagasi