Vaadates praegust olukorda maailmas, kus sõda ning igasugune agressioon on saanud tabuks, on Valga Sõjamuuseum siiski seisukohal, et ajalugu ei saa eitada, sellest saab palju õppida ning meile kõigile meelde tuletada, mis korduda ei tohiks. Valga Sõjamuuseumi juhataja, enamus töötajatest, vabatahtlikest ning toetajatest on tegevväelased, eruohvitserid või militaarhuvilised, mis tagab autentsuse ja sügavad teadmised ajaloost ning militaarelust.
Valga Isamaalise Kasvatuse Püsiekspositsiooni iga-aastaseks tähtsündmuseks on militaarajaloo festival. Kaheks päevaks muudetakse Valga linn tõeliseks militaarhuviliste mekaks: näha saab ajaloolisi ja tänapäevaseid masinaid ning tehnikat, etendamisele tulevaid lahinguid minevikust ja tänapäevaseid demonstratiivesinemisi nii Päästeametilt, Politsei- ja Piirivalveametilt, Kaitseliidult ja Kaitseväelt. Festivalilt ei puudu ka suur vanavaralaat ning mitmekesine kultuuriprogramm koos jõustruktuuride paraadiga.
Müstiline mets ja loodus
Valga vallas osatakse suurepäraselt ühendada metsik puutumata loodus ning kultuur. Valga vald võõrustab suurt osa Karula rahvuspargist ning laseb ka kõige väsinumal tööinimesel end korrakski looduse rüppe viia. Põlispuud, suurepärased metsajärved ning pea läbimatud metsateed viivad meid tagasi juurte juurde. Tööinimese rõõmuks puudub suurel osal rahvuspargis mobiililevi.
Hargla kandis, endisel Taheva valla alal on kogukond juba neli aastat korraldanud Kotussõ Uma Üülaata. Maagilisse Hargla küla männimetsa loodi üheks ööks imeline ja haldjalik laadaplats koos õdusa kultuuriprogrammiga. Üülaada olemus tegi loodusläheduse popiks enne kui loodussäästlikkus ja taaskasutus festivalidele jõudma hakkas. Kotussõ Uma Üülaadal on kindlad reeglid prügi, nõude ja materjalide kogumise kohta. Samuti hoitakse neutraalsust, st sellelt laadalt erakondade õhupalle ja meeneid ei leia. Kuid, kuidas siis ikkagi öösel metsas kaubeldakse – kogu laada territooriumil paiknevad puud on kaetud valgusketiga, pärast sissepääsu jõuad kui haldjamaale, kus taaskasutatud materjalidest on loodud baldahiinnurgakesed istumiseks, unenäopüüdjad ja pitsist kaunistused. Kohalik kogukond elab ligi kaks nädalat üülaada rütmis ning kõik, mis metsa alla luuakse, korjatakse sama suure tähelepanelikkusega kokku ja pärast üülaata ei ole peaaegu arugi saada, et seal ligi 4000 inimest loodust nautimas käis.