![Otse Postimehest: Mailis Reps.](http://f10.pmo.ee/Ze6xMUrullwxc5_n-3F6mNch3SE=/1442x0/filters:focal(1590x2199:2771x2966):format(webp)/nginx/o/2020/11/18/13482670t1hcc70.jpg)
Postimees teeb ülevaate Eesti ministrite viimase 18 aasta jooksul toimunud tagasiastumistest, mille enamasti on ajendanud eri põhjustel tekkinud skandaalid.
Postimees teeb ülevaate Eesti ministrite viimase 18 aasta jooksul toimunud tagasiastumistest, mille enamasti on ajendanud eri põhjustel tekkinud skandaalid.
2001. aasta septembris teatas Narva elektrijaamade ja Eesti Raudtee erastamistehingu tõttu kriitika all olnud majandusminister Mihkel Pärnoja (Mõõdukad), et lahkub ametist. Oma otsust selgitas ta isikliku ebapopulaarsusega.
2001. aasta detsembris teatas Mart Laar, et astub 2002. aasta algul ametist tagasi, põhjendades seda Reformierakonna otsusega tuua Keskerakond Tallinnas võimule. Temaga ühes lahkus ametist kogu valitsus.
2002. aasta augustis astus tagasi kultuuriminister Signe Kivi (Reformierakond), kui selgus, et Kultuurkapitali juht Avo Viiol oli kõrvaldanud miljoneid kroone kultuurkapitali raha.
2003. aasta veebruaris teatas tagasiastumisest siseminister Ain Seppik (Keskerakond), kes oli süüdistuste alla sattunud seoses osalemisega poliitilise värvinguga kohtuprotsessil aastal 1985. BNSi andmetel ütles ta tagasiastumisavalduses, et soovib säästa erakonda ja selle toetajaid tema vastu algatatud laimukampaania painest ega soovi riskeerida valitsuskriisiga, mis oleks Eesti riigile ebasoovitav.
2003. aasta oktoobris lahkus rahandusministri kohalt Tõnis Palts (Res Publica), kelle varasem äritegevus oli sattunud maksuameti huviorbiiti. Palts põhjendas tagasiastumist sooviga säästa oma lähedasi ja poliitilisi partnereid alusetu ning enamikul juhtudel anonüümse kriitika eest seoses tema varasema tegevusega ettevõtjana.
2004. aasta aprillis astus põllumajandusminister Tiit Tammsaar (Rahvaliit) tagasi seoses suure osa riigi teravilja julgeolekuvaru kadumisega Rakvere Viljasalvest. Tammsaar ütles toona, et peab vajalikuks vältida olukorda, kus ministeerium võib sattuda tarbetute rünnakute ohvriks ja ei saa seetõttu keskenduda niigi pingelisele igapäevatööle Euroopa Liitu astumise eel.
2004. aasta septembris lahkus parvlaevaliikluse ümberkorraldamist puudutanud erimeelsuste tõttu ametist majandusminister Meelis Atonen (Reformierakond). Ta ütles oma otsust põhjendades, et lahendused keerulistele olukordadele saavad sündida vaid koostöös kõigi valitsusasutustega. «Tunnetasin, et vabariigi valitsus ei ole selle küsimuse lahendamisel ühtne, mistõttu on mul raske ministrikohustusi edukalt täita,» lausus Atonen.
2004. aasta novembris astus tagasi kaitseminister Margus Hanson (Reformierakond), kelle kodust läks kaotsi portfell riigisaladust sisaldanud dokumentidega. Hanson ütles, et tema otsus lähtub Eesti riigi huvidest ja Reformierakonnas kujunenud poliitilisest kultuurist.
2005. aasta veebruaris tegi peaminister ettepaneku vabastada riigisaladust sisaldanud dokumentide kadumise tõttu ametist välisminister Kristiina Ojuland (Reformierakond).
2005. aasta märtsis avaldas riigikogu niinimetatud mõõdikuskandaali sattunud justiitsminister Ken-Marti Vaherile (Res Publica) umbusaldust. Samal päeval teatas Parts riigikogule enda ja seega terve valitsuse tagasiastumisest.
2005. aasta septembris teatas tagasiastumisest kaitseminister Jaak Jõerüüt (Reformierakond). Oma ootamatut tagasiastumissoovi selgitas ta Eesti pangandus- ja ärimaailmas toimuvaga, nimetades üheks põhjuseks ka ajalehe KesKus skandaalset särki kirjaga «Kommarid ahju!», mida kandis tema alluvuses töötanud Indrek Tarand.
2006. aasta oktoobris astus maadevahetusskandaaliga seoses tagasi keskkonnaminister Villu Reiljan (Rahvaliit).
2008. aasta jaanuaris kutsus IRL ametist tagasi regionaalminister Vallo Reimaa, sest erakond polnud tema tegevusega rahul.
2009. aasta jaanuaris teatas ametist lahkumisest sotsiaalminister Maret Maripuu (Reformierakond), kes sattus kriitika alla seoses probleemidega pensionide kojukandes ja puuetega inimeste toetuste maksmisel.
Maripuu ütles toona, et astub tagasi selleks, et valitsus saaks oluliste sotsiaalreformidega edasi minna. «Minu jaoks on selge, et ilma nende ja teiste oluliste sotsiaalreformideta meie sotsiaalvaldkonnas arengut ei ole. Kuid minu jaoks on praeguseks hetkeks selge ka see, et minu isiku vastu üles võetud ristiretk muudab nende reformide sisulise ettevalmistamise ja läbiviimise nii sotsiaalministeeriumi kui valitsuse jaoks väga raskeks, kui mitte võimatuks,» lausus ta.
2009. aasta mais pidid ametist lahkuma SDE ministrid: siseminister Jüri Pihl, rahandusminister Ivari Padar ja rahvastikuminister Urve Palo, sest erakond heideti eelarvekõnelustel tekkinud erimeelsuste pärast koalitsioonist välja.
2012. aasta mais astus tervislikel põhjustel kaitseministri ametist tagasi Mart Laar (IRL).
2012. aasta detsembris astus partei rahastamisskandaali järel tagasi justiitsminister Kristen Michal (Reformierakond), põhjendades seda vajadusega kaitsta erakonda ja valitsuse töövõimet. Michal ütles toonases avalduses, et peab raskendatuks töötamist olukorras, kus näeb oluliste muudatuste vajadust õiguskaitse valdkonnas, kuid nende tegemine on tema isiku vastaste rünnakute tõttu sihilikult takistatud.
2013. aasta novembris teatas ametist lahkumisest kultuuriminister Rein Lang (Reformierakond), kes rõhutas, et ei astu tagasi mitte Sirbis toimunu pärast ega ka seetõttu, et oleks oma ametis põhimõttelistes küsimustes eksinud, vaid sellepärast, et tal on muutunud võimatuks osaleda ministrina Eesti ühiskonna kommunikatsiooniväljas.
2014. aasta veebruaris teatas üheksa aastat peaministrina töötanud Andrus Ansip (Reformierakond) ametist lahkumisest, öeldes, et on aeg teatepulk edasi anda järgmisele peaministrile. Märtsi lõpus sai uueks valitsusjuhiks Taavi Rõivas.
2014. aasta oktoobri lõpus astus rahandusministri kohalt tagasi Facebooki kommentaari pärast skandaali keskmesse sattunud Reformierakonna aseesimees Jürgen Ligi. «Astun tagasi selleks, et valitsusel oleks rahulikum edasi töötada,» ütles ta.
2014. aasta novembri algul otsustas Urmas Paet (Reformierakond) pärast pikka kaalumist loobuda välisministri kohast ja asuda Euroopa Komisjoni asepresidendiks saanud Andrus Ansipi asemel tööle Euroopa Parlamendis.
2015. aasta 1. juulil esitas tagasiastumisavalduse ringkonnakohtus Autorollo pankrotiasjaga seoses vastutavaks tunnistatud välisminister Keit Pentus-Rosimannus (Reformierakond). Hiljem on kohus otsust muutnud ja jätnud ettevõtte pankrotiga kaasnenud tsiviilvaidluses pankrotihaldurite hagi muu hulgas ka Pentus-Rosimannuse vastu rahuldamata.
«Ma ei nõustu kohtu tõlgendustega, mille järgi isa äriline ebaõnnestumine tuleb nuhelda pereliikmete pihta, pean otsust enda suhtes äärmiselt ebaõiglaseks ja kavatsen selle riigikohtus vaidlustada,» ütles Pentus-Rosimannus tagasiastumisest teatades, kuid lisas, et lugupidamine Eesti riigi ja tema institutsioonide vastu ning arusaam euroopalikust poliitilisest kultuurist ei luba tal kujunenud olukorras käituda teisiti, kui esitada peaministrile palve vabastada ta välisministri ametist.
2015. aasta 30. augustil teatas tagasiastumisest ettevõtlusminister Urve Palo (SDE). Oma otsusest teatas ta SDE volikogu istungil pärast seda, kui volikogu oli otsustanud senises koalitsioonis jätkata. «Maailm meie ümber muutub üha kiiremini ja reformierakondlik stagnatsioonipoliitika on jätnud meid rahvusvahelises konkurentsis ühte jalga lonkama. Mina ei ole nõus seda poliitikat ellu viima,» põhjendas Palo.
2016. aasta 9. septembril teatas tagasiastumisest välisminister Marina Kaljurand, kes loobus tööst valitsuses, et kandideerida valimiskogus presidendiks. «Olen veendunud, et ei ole õige jätkata välisministrina Reformierakonna juhitavas valitsuses, samal ajal konkureerides Reformierakonna kandidaadiga,» põhjendas ta.
2016. aasta 9. novembril avaldas riigikogu umbusaldust peaminister Taavi Rõivasele (Reformierakond). Uueks valitsusjuhiks sai 23. novembril pärast kiireid koalitsioonikõnelusi Jüri Ratas (Keskerakond).
Ratase valitsus sai ametis olla vaid 14 päeva, kui skandaalidesse sattunud maaeluminister Martin Repinski (Keskerakond) teatas 6. detsembril ametist lahkumisest. Oma otsust põhjendas ta sooviga tuua erakond ja peaminister tule alt välja. «On selge, et minu ettevõtlustegevusest ja varasemast elust on jäänud lahtisi otsi, mis tuleb kokku sõlmida. Ministritöö seda kindlasti ei võimalda,» ütles ta.
2017. aasta 24. mail lahkus ametist Eesti NATO-kuuluvuse teemal segaseid kommentaare andnud keskerakondlasest riigihalduse minister Mihhail Korb.
Seoses Helir-Valdor Seederi valimisega IRLi uueks esimeheks 13. mail 2017, toimus ka IRLi ministrite seas mitmeid vangerdusi. Ametist lahkus rahandusminister Sven Sester, kaitseminister Margus Tsahkna ning keskkonnaminister Marko Pomerants.
7. aprillil 2018 teatas tervise- ja tööminister Jevgeni Ossinovski (SDE), et paneb ameti maha ja keskendub valimiste eel sajaprotsendiliselt sotside juhina erakonnale.
2018. aasta 17. aprillil teatas riigihalduse minister Jaak Aab, et astub ametist tagasi, sest juhtis autot alkoholitarvitamise jääknähtudega, samuti sõitis ta 50 alas 73 km/h sõidukiirusega. Aabil veres oli alkoholisisaldus 0,28 promilli.
«Kahetsen juhtunut väga sügavalt ning ma ei püüa ennast kuidagi õigustada. Olen oma raske õppetunni saanud ning kutsun kõiki autojuhte vähimagi kahtluse korral mitte rooli istuma. Alkoholi tarvitamise tunnustega rooli istumine on vastutustundetu kõigi kaasliiklejate suhtes ning sellisele käitumisele puudub igasugune vabandus,» ütles Aab.
23. juulil 2018 teatas ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister Urve Palo, et astub tagasi ministrikohalt ning lahkub ka Sotsiaaldemokraatlikust Erakonnast.
20. novembril 2018 teatas siseminister Andres Anvelt, et lahkub ministriametst ning poliitikast. Tagasiastumise taga ei olnud mingit skandaali, vaid põhjus oli sügavalt isiklik – tervis.
Jüri Ratase teine valitsus, Keskerakonna, Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna (EKRE) ja Isamaa valitsus sai ametis olla vaid kaks päeva (ministrid andsid ametivande 29. aprillil 2019), kui väliskaubanduse ja IT-minister Marti Kuusik (EKRE) teatas tagasiastumisest. Põhjuseks oli tema suhtes algatatud kriminaalmenetlus, mis uurib lähisuhtevägivalda.
Ratase teise valitsuse järjekordne ministrivangerdus tabas taas väliskaubandus- ja infotehnoloogiaministri portfelli. 23. oktoobril 2019 teatas EKRE väliskaubandus- ja infotehnoloogiaminister Kert Kingo (EKRE) tagasiastumisest. Põhjuseks riigikogu ees valetamine. Nimelt oli Kingo allkirjastanud töölepingu Jakko Väli palkamiseks tema nõunikuks, aga siis teatas minister riigikogu ees silmagi pilgutamata, et pole seda teinud.
25. novembril 2019 vabastas peaminister Jüri Ratas ametist maaeluminister Mart Järviku (EKRE). Kõik algas sellest, kui «Pealtnägija» ja Eesti Ekspress avalikustasid lood M.V.Wooli listeeriakahtlusest. Järvik asus ettevõtte kaitsele ja soovitas ettevõttel kohtusse kaevata tema enda valitsemisalasse kuuluva veterinaar- ja toiduameti (VTA). Hiljem väitis Järvik, et pole VTA uurimisprotsessi kuidagi sekkunud. PRIA protokollist selgub, et maaeluminister Mart Järvik ja M.V. Wooli omanik Mati Vetevool olid veel suvel ühel kohtumisel, kus räägiti listeeriabakteri teemal. Järvik väitis, et kuulis esimesest korda listeeriabakterist kohta hiljem. Kriminaaluurimise all olev Järviku nõunik Urmas Arumäe loobub maaeluminister Järviku nõuniku kohast. Uuritakse huvide konflikti või selle ärakasutamist advokaat Arumäe poolt PRIA suhtes. Järvik oli oma nõuniku tegevuse tõttu tagasiastumise surve all. Järviku tegevust hakkas uurima komisjon eesotsas riigirekretär Taimar Peterkopiga. Leiti, et Järvik ja tema nõunik püüdsid VTA järelevalve läbiviimisesse sekkuda. 25. novembril vabastas Ratas Järviku ametist. Uueks maaeluministriks sai Arvo Aller.
17. aprillil 2020 teatas EKRE, et kutsub väliskaubandus- ja infotehnoloogiaministri Kaimar Karu ministriametist tagasi. Tegu oli EKRE kolmanda väliskaubandus- ja infotehnoloogiaministriga. Karu sai ametis olla viis kuud. Tõsi, ta ei astunud EKRE liikmeks. «Kaimar Karu on hea spetsialist, aga kahjuks ei kujunenud tal erakonnaga head töist suhet. Meil ei tekkinud head meeskonda. Erakonna liikmeskonnas on tema tema tegevus tekitanud arusaamatust ja küsimusi,» ütles erakonna esimees Mart Helme. «Me eeldame, et kõik meie erakonna ministrid tegutsevad kooskõlas erakonna toetajate väärtuste ja seisukohtadega, kaasa arvatud sellistes küsimustes nagu immigratsioon, võõrtööjõud, e-valimised ja postiteenuse tagamine maapiirkonndades,» lisas Helme. EKRE neljandaks väliskaubandus- ja infotehnoloogiaministriks sai Mart Helme nõunik Raul Siem.
7. november 2020 vabastas president Kersti Kaljulaid EKRE keskkonnaministri Rene Koka (EKRE) ametist. Kokk soovist ametist lahkuda tervislikel põhjustel. Uueks keskkonnaministriks sai Rain Epler.
9. novembril 2020 teatas siseminister Mart Helme (EKRE), et astub tagasi. Mart Helme ja Martin Helme kuulutasid kindlas kõneviisis oma raadiosaates, et USA presidendivalimised võitnud Joe Biden on korruptant ja sohki teinud, nimetades teda närakaks. Järgmise päeva hommikul teatas Mart Helme, et astub ametist tagasi. Uueks siseministriks sai Alar Laneman. Ühtlasi oli tegu EKRE kuuenda ministrivahetusega. Valitsuse algusest on nüüd samale ministrikohale jäänud vaid rahandusminister Martin Helme.
20. novembril teatas haridus- ja teadusminister Mailis Reps (Keskerakond). 17. novembril kirjutas Õhtuleht, et Reps kasutab ministeeriumi vara ja autojuhti ka näiteks laste kooli sõidutamisel. Lisaks olid nad uurinud ministrilt, kas ka Horvaatiasse sõites kasutas minister ametiautot, millele Mailis Reps vastas, et seda ta ei teinud. Paar tundi hiljem kirjutas haridusminister sotsiaalmeediasse, et andis ajakirjanikele lühikese kommentaari, kus ta eksis ühes kohas. «Olen tõepoolest ametiautoga ka paari aasta eest korra Horvaatias käinud. Palun vabandust, et ma seda kohe ei mäletanud,» kirjutas ta.
Mailis Reps tunnistas kolmapäeval Postimehele, et käis 2018. aasta juunis ministeeriumi autoga puhkusereisil Horvaatias tööajast. Puhkust ta ministeeriumis selleks ajaks ei vormistanud, samas oli tal kokkulepe vabadeks päevadeks ületundide eest. Repsi sõnul juhtis ta autot ise ja maksis ka kütuse eest ise.
2. novembril 2021 teatas tagasiastumisest kultuuriminister Anneli Ott (Keskerakond). Tegemist oli esimese vangerdusega Kaja Kallase valitsuses. Valitsuse kriitikute sõnul oli see aga alles esimene samm valitsusremondis. Anneli Oti tool oli juba mitu kuud tulikuum mitmel põhjusel. Näiteks seati kahtluse alla tema sobivus ministriametisse siis, kui sai selgeks, et ta oli ainus vaktsineerimata minister. Ametist tagasi astumisel kinnitas Ott, et on vaktsineerimiskuuriga alustanud.
Oma poliitilises avalduses kritiseeris Ott tugevalt koalitsioonipartnerit Reformierakonda, kes olevat tal takistanud kultuuriasutuste kompensatsioonimeetmeid piirangutega toimetulemiseks valitsuses läbi viia. Pikalt mitte vaktsineeritud Otti häiris ka negatiivse testi ärakaotamine Covidi-tõendina. Päev pärast Anneli Oti tagasiastumise teadet esitas Keskerakond uueks kultuuriministriks Tiit Terik. Samal päeval kinnitas president Alar Karis pikaaegse munitsipaalpoliitiku ametisse. Tegu oli Karise esimese ministri ametisse nimetamisega presidendina.
17. novembril teatas ametist lahkumisest keskkonnaminister Tõnis Mölder (Keskerakond), põhjendades tagasiastumist tervise ja perega ning arusaamaga, et iseenda huvides tuleb aeg maha võtta. Uueks keskkonnaministri kandidaadiks esitas Keskerakond riigikogu rahanduskomisjoni juhi Erki Savisaare.