Viimase kahe nädala jooksul olen lugenud viit väga erinevat väitlust teemade kohta, mis üht või teist pidi peaksid puudutama kõiki valijaid ja valitavaid. Minu suureks rõõmuks on omaseks saanud avalik diskussioon ja argumenteerimine - ideed, mida Eesti Väitlusselts on üritanud viimase 15 aasta jooksul oma liikmetes ning ka avalikkuses juurutada.
Oligi ju väitluste eesmärk valimislubaduste üle diskuteerimine, mitte ainult tõestamine, et üks või teine lubadus on halb või vale või väga õige.
«Märka Argumenti» programmi ja Eesti Väitlusseltsi kaugem eesmärk on kasvatada valimiseelse ja ka valimistevahelise avaliku arutelu sisukust.
Demagoogia vastu sisukusega
Tsiteerides projekti eestvedajat Andero Uusbergi: «Viimasel ajal on palju räägitud valimiskampaaniate kasvavast loosunglikkusest. Selles pole aga süüdi vaid manipulatiivsed poliitikud - ka selles vallas on pakkumine osaliselt nõudluse nägu. Seega tuleb diskussioonide sisukuse suurendamiseks kasvatada valijates nende järele nõudlust.»
Olen olnud väitluskohtunik üle 10 aasta ja näinud väga erinevaid väitlejaid ja väitlusi. Väitluskohtuniku üks raskem ülesanne on alati hinnete panemine. Seekordseks hindamiseskaalaks kujunes 10 punkti - 10 maksimaalne ja 1 minimaalne.
Väga harva avaneb kohtunikel võimalus anda väitluse eest maksimaalseid punkte, sest harva kuuleb debatte, mis on täiesti perfektsed. Selletõttu peetakse hindeid 9 - 10 sellisteks, mida saab väitlejatele harva anda. 6 - 8 punkti saab anda juhul, kui väitlejad on teinud mõned vead, kuid siiski on tegemist üle keskmise debatiga.
3 - 5 punkti tähistavad nõrka väitlust. Alla 2 punkti antakse juhul, kui väitlejad ei toonud ühtegi väidet ega tõestust ning väitlust kui sellist nagu polnudki.